23.976 Ro
UN ALT KARATE KID
Cu toate că multe din familiile noastre au fost închise în lagăre de concentrare...
Noi americanii-japonezi am luptat vitejeşte
pentru ţara noastră în al doilea război mondial.
Am forţat un angajament de prietenie cu ofiţerii albi...
realizând ca noi toţi credeam în idealuri comune...
care nu au părăsit ţările noastre.
În bătăliile din Italia şi Franta...
Noi am devenit una dintre cele mai decorate unităţi armate în al 2-lea război mondial.
Astăzi, preşedintele Statelor Unite ne stimeaza...
cu o citaţie specială.
Citaţia va fi acceptată din partea noastră...
de Sergent Ketsuke Miyagi şi doamna Louisa Pierce...
văduva locotenentului Jack Pierce.
Aceştia au fost soldaţi legendari într-un regiment de eroi.
Atenţiune!
Drepţi! Culorile steagului.
Atenţiune!
- Mai vreţi cartofi, domnule Miyagi? - Nu, mulţumesc, Louisa-san.
Miyagi e omul cu orezul, ţi-aminteşti?
Îmi pare rău că nepoata mea nu e aici să te cunoască.
Nu ştiu pe unde poate fi.
Julie! El este domnul Miyagi. El a fost un prieten de-al bunicului tău.
Bună.
Te rog să mă scuzi un moment.
Julie, vreau să ieşi şi să faci cunoştinţă cu domnul Miyagi.
- Am făcut. I-am zis "bună." - Vreau să stai de vorbă cu el.
L-ai invitat aici. Atunci stai de vorbă cu el.
- Ce faci? - Mă duc să iau nişte carne.
- De ce? - Este pentru un prieten.
Pot să te întreb pentru care prieten?
De ce, de fiecare dată când vin aici, mă simt ca şi cum aş fi la poliţie.
Mă surprinde faptul că nu mi-ai luat amprentele.
Îmi fac griji pentru tine, doar atât. Trebuie să îmi spui ce doreşti.
Ceea ce vreau este ca tu să mă laşi în pace!
Unde te duci? Susan!
Numele este Julie. Pe mama o chema Susan.
A murit într-un accident de maşină cu tatăl meu,
prin urmare sunt morţi amândoi.
Aşa că nu mai încerca să îi aduci înapoi.
Îmi pare rău că ai fost martor la asta. Ea este întotdeauna foarte furioasă.
Oricine îşi pierde un părinte...
are multă ură.
Ura adunată în suflet devine o mare furie.
Nu ştiu ce să mai fac.
Am o idee.
Sugestii Louisa-san...
Apă pentru flori.
Ce vrei să zici, flori?
Nu flori aici.
Flori în grădina lui Miyagi. California.
Bună, Angel.
Bună.
Cum o mai duci?
Ce-ţi mai face aripa? S-a mai vindecat?
Vino aici. Poţi să vii la mine? Vino aici, sari pe mîna mea.
Bravo. Hai să mergem la plimbare.
Haide.
Am avut o altă ceartă cu bunica în seara asta.
Aş vrea ca părinţii mei să fi fost încă printre noi.
Nu ar mai fi fost toate lucrurile aşa de încurcate.
ştii...
dacă află că ai fost aici, or să te alunge.
Nu ar fi îngrozitor? Într-o cuşcă.
Nu ai mai ajunge să cunoşti pe nimeni.
- 544, răspunde la codul 2. - Acum verificăm.
Larry, uită-te la asta sus pe acoperiş.
Dacă nu s-a aruncat încă, o s-o arunc eu.
Mă întorc imediat. Să stai liniştit, bine?
Să nu faci gălăgie.
- Eşti în regulă? - Da. N-am nimic.
- Crezi că încă mai este aici sus? - Muşcă-mă.
- Ce-a fost asta? - Ai grijă.
Tu! Nu te mişca.
Am zis să nu te mişti. Poliţia!
Stop!
O, haide!
Uite, am mai auzit astea.
De ce nu o înregistrezi pe caseta video
ca să pot derula înainte peste părţile astea?
Te iubesc, Julie şi ştiu că şi tu mă iubeşti.
Dar zilele astea, ne-am purtat de parcă ne-am urî reciproc.
Se pare că discuţia nu e de ajutor. Nu face decât să înrăutăţească lucrurile.
Domnul Miyagi mi-a propus să petrec ceva timp acasă la el în California.
El va sta aici şi se va ocupa de toate celea cît timp sunt plecată.
Această zonă este doar pentru urcarea şi debarcarea pasagerilor.
Vă rugăm să nu parcaţi.
Vă rugăm să nu lăsaţi bagajele nesupravegheate.
- Cărăuş. Vino aici. - Da domnule?
Am încercat câteodată...
Să vorbesc cu tine fără să mă enervez...
dar toate lucrurile au luat-o razna şi nu înţeleg de ce.
Lucrurile au luat-o razna şi în ceea ce mă priveşte.
La revedere.
Bunica de-abia s-a urcat în avion...
şi deja îi e dor de tine.
Ziua mea este peste vreo 2 săptămâni, cred că a uitat.
Ziua ta.
O zi foarte specială. Fiecare are ziua lui.
Miyagi îţi va pregăti o cină specială, e bine?
Tempura. Tempura, sukiyaki. Îţi place?
Nu-ţi place. În regulă.
Sushi. Sushi, sashimi.
Sashimi. Nu, bine.
Miyagi a găsit. Hamburger teriyaki cu friptură franţuzească.
Uite, nu am nevoie de cină specială. Pot să îmi port singură de grijă.
- ştiu unde merg. - Bun.
Miyagi ştie de asemenea unde mergi. Te duci la şcoală.
Miyagi o să te ia de aici după-amiaza. Bine, Julie-san?
Hei, du-te la oră. Dă-i drumul.
Du-te la oră. Să mergem.
'Neaţa, Julie. Nu, nu, nu. Alea nu fac bine la urechi.
Du-te dracului, Ned.
Acum, aş fi putut să te duc la biroul directorului...
şi să te bag într-o mică belea.
Sau aş putea să te iau de acasă mîine seara şi să mergem la docuri.
Ai mai fost la docuri, nu-i aşa? Julie? O fată aşa frumoasă ca tine.
Visează.
Hei! Majoritatea fetelor din şcoala asta m-au invitat.
Acum, ar trebui să fii bucuroasă că primeşti de la mine invitaţie.
Acum, haide, Julie. ştii că aşa o să faci.
Dă-mi drumul.
Hai să intri în gaşca mea de prieteni
Ai putea să ai orice lucru îţi doreşti.
- Dă-mi drumul. - Ce se întâmplă, Ned?
Colonel Dugan, domnule.
Am prins această domnişoară fumând.
Despre ce vorbeşti? Nu fumam.
Numele ei este Julie Pierce, domnule.
În birou. Să mergem.
Ţine-ţi câinele în frâu.
Un membru de la Alpha Elite a prins această studentă fumând în casa verde.
Înregistreaz-o acolo în registrul principal.
Dacă se mai întâmplă, vreau să fie exmatriculată.
Bineînţeles, depinde de ce regulă încalcă.
Nici o a doua şansă. Data viitoare, s-a terminat.
- De acord. - Bine, tânără domnişoară...
ai primit avertisment.
Acum du-te la următoarea oră.
E o şcoală mare. S-ar putea să mă pierd prin ea.
McGowen, du studenta asta la următoarea ei oră. Camera 238.
Hei, eu sunt Eric. Cum te numeşti?
Du-te la dracu'.
"Du-te la dracu". Ce nume caraghios. Este chinezesc?
Nu te mai chinui atât. Nu eşti decât un alt derbedeu care lucrează pentru Dugan.
şi, ai vreo problemă cu asta?
Stai printre tâmpiţi, şi vei deveni unul ca ei.
Alpha Elite... e ca şi echipă de fotbal din campionat.
Prin asta este renumită şcoala asta.
Da, şi tu chiar crezi tot ce auzi?
De exemplu nu cred că te numeşti "du-te dracu".
Ne vedem mai târziu.
- McGowen, nu? - Da.
Colonelul Dugan mi-a zis că ai dus-o pe Julie Pierce la oră.
- Ceva probleme? - Nu.
Nu? Atunci bine.
Să nu uiţi, e a mea.
E cineva acasă?
E bine. E bine.
Ce-ţi mai face aripioara? S-a mai vindecat?
Nu-ţi fă griji.
- Ce faci aici sus? - De unde ai şoim?
A fost împuşcat în aripă. L-am găsit în iarbă lângă sala de sport.
- Muşcă? - Da.
Da, aşa că nu te apropia.
Deci, ce e acest loc?
Unul din portari creştea porumbei aici.
Da? E destul de mişto. Să ai mica ta grădină zoo.
- Asta-i secretul meu, bine? - Ei bine, nu mai e.
- Ce vrei să zici? - Ce vreau să spun? Ce vreau să spun?
Dacă spui cuiva despre asta, o să dai de belea.
- Ce fel de belea? - Ei bine, o să...
- Am să sun la Domino's Pizza. - Da?
O să le zic să-ţi livreze 48 de pizza în mijlocul nopţii.
Mişto. Îmi place la nebunie pizza. Fără condimente, bine?
O să îţi scriu numele prin toate băile de fete.
Am să le spun tuturor că ai o ciudată boală contagioasă.
Cred că o să fiu destul de popular atunci, nu?
- Ai maşină? - Da.
Ţi-ar plăcea să îţi bag 1 kg de zahăr în rezervor?
- Eşti cam nervoasă, nu? - Da!
- Îmi place. - Ce ai de gând în privinţa lui Angel?
Deci, ce ai de gând?
O să vezi.
În trecut, am avut inamici externi.
Acum inamicul este în interiorul ţării.
Este în oraşe, în şcoli.
Într-un război trebuie să fii pregătit oricând să-ţi distrugi inamicul.
Şcoala voastră este în perfectă ordine şi curăţenie.
pentru că voi sunteţi pregătiţi de acţiune tot timpul.
Dacă un punker aduce un spray cu grafitti şi pictează pereţii şcolii...
îi vopsim ochii ca să vadă numai roşu.
Dacă vreun puşti aruncă ambalajul unei bomboane...
trebuie să îl faceţi să ridice ambalajul şi să-l mănânce.
- M-aţi înţeles? - Da, domnule.
Sunteţi gata de acţiune?
Efort maxim? Până la maxim?
Bine.
Acum, asta este clădirea şi eu sunt taurul.
Obiectivul meu este să mă apar.
Obiectivul vostru este să atacaţi,
aşa că daţi ce aveţi mai bun.
Asta înseamnă orice mijloace Colonele Dugan?
Încearcă orice vrei.
L-am prins. Loveşte-l
- Foarte bine, Ned. - Domnule!
Unde este McGowen?
McGowen, treci încoace.
Ai vreo problemă?
Nu. Nu am. Eu lupt pentru familie. Lupt pentru mine...
dar nu voi intra în arenă doar ca să demonstrezi ce tare eşti.
Poate o să lupţi din furie atunci.
Da! Aşa mai merge.
Asta-i ce-mi place să văd.
Vino înapoi.
Cred că asta te-a făcut să te simţi mai bărbat, nu?
Te-ai simţit bine?
Când inamicul este vulnerabil, atunci trebuie distrus.
Scuzaţi-mă.
Caut o studentă pe nume Julie Pierce.
Cine naiba eşti?
Numele meu Miyagi. Prieten cu bunica studentei.
Nu mă interesează nici dacă eşti prieten cu papa.
Mi-ai călcat în teren.
Acum mişcă-ţi curul de pe proprietatea şcolii.
- Băiete, eşti în regulă? - Da, sunt bine.
La ce vă holbaţi? Hai să facem nişte ture. Haide.
Ţi-am zis să pleci.
Ai probleme cu auzul?
Nu, aud bine.
Atunci probabil e de vină trupul tău, o fi ruginit.
- Nu te mişti prea repede. - Mă mişc destul de repede dacă e nevoie.
Ţi-am zis să pleci.
Miyagi crescut într-un mic sat...
pe insula Okinawa.
Pe timpul ăla...
un taur cu un temperament foarte atroce...
trăia în apropierea oraşului.
Taurul foarte rău. Fugărea copiii...
femeile care mergeau la cumpărături, fermierii, pe toată lumea.
Şi, într-o zi, mare festival mare.
Toată lumea fericită.
Ce naiba vrea să însemne asta?
În ziua aia, taurul cel rău a devenit o supă bună.
- I-ai zis lui Dugan despre şoim. - Ai rămas după ore ca să mă întrebi asta?
Dacă află cineva despre Angel o să mi-o ia.
Aşa îi zici... Angel?
- De unde ştii că e o ea? - Vrei să-mi răspunzi la întrebare?
Îmi pare rău. Trebuie să plec.
Ei bine, nu o să mă dau jos din maşină până nu-mi zici ce ai de gând.
Foarte bine. Fie cum vrei tu
Îţi place maşina mea?
E un Oldsmobile 442. L-am salvat de la fiare vechi.
- E doar o maşină. - "E doar o maşină"?
şi Michael Jordan doar joacă basket?
Este cumva Wayne Gretzky doar un simplu jucător de hockey?
Nu ştiu. Este?
Nu, nu e. E renumit, ca şi maşina asta.
- Unde mergi? - La muncă.
- Eşti mecanic pe locomotivă? - Securitate.
- Gardian? - Da, asta-i.
ştii, bunicul meu, a fost inginer la depoul ăsta de trenuri.
Eu alungam doar şoarecii. Haide, vreau să îţi arăt ceva.
De aici de sus poţi vedea toată lumea.
Haide sus.
De ce faci asta?
Ei bine, pentru bani. Pentru ce altceva?
Tata ne-a părăsit în urmă cu 6 ani.
O perioadă ne-a trimis bani, după care nu ne-a mai trimis.
Aşa, că a trebuit să îmi caut o slujbă.
Nu ştiu, cred că nu credea despre noi că suntem prea importanţi.
Oricum nu mai contează. Asta este doar temporar.
O să mă duc la Air Force Academy. O să fiu un pilot de avion.
Dugan zice că or să mă accepte.
De aia ai acceptat să intri în grupul lui?
Da.
da, e o povară...
dar, aşa o să pot ajunge în carlinga unui F-15.
Eu nu mă gândesc niciodată la viitor.
Ba bineînţeles că o faci. Ce vei face luna viitoare?
Nu ştiu.
- Ce vei face săptămâna viitoare? - Nu îmi pasă.
Ce o să faci în următoarele 5 secunde?
O să te fac să îmi promiţi...
că nu vei spune la nimeni despre şoim.
- Nu-ţi fă griji. - Promite!
Uite, dacă e aşa de important pentru tine...
Promite!
Bine.
Promit.
Mai vorbim. Pa. Pa.
Julie-san, bună.
Cum a fost azi la şcoală?
Ce-ai păţit? Ai înnebunit?
Se presupune că trebuie a ciocăni înainte de a intra în camera unei fete.
Îmi pare foarte rău. Miyagi îşi cere scuze.
Îmi pare foarte rău.
Bine. Sunt îmbrăcată. Acum poţi să te uiţi.
Miyagi îşi cere scuze. Vezi...
înainte locuiam cu un prieten, Daniel-san.
Daniel-san intra în camera lui Miyagi, Miyagi intra în camera lui Daniel-san.
Nu e mare lucru. Cu un băiat e mai uşor.
- Las-o baltă, bine? - Bine.
Astăzi Miyagi a fost să o ia pe Julie-san de la şcoală...
dar nu erai acolo...
Am fost la depou să vorbesc cu tipul ăsta.
- Nu e mare lucru. - Miyagi a vorbit de asemenea cu oameni...
profesorii tăi.
Trebuia să faci o temă de trei săptămâni.
Mişto. Probabil o să o fac vreodată.
Poate o să o faci în seara asta.
Să nu îmi dai mie ordine.
Nu e un ordin. E doar o mică rugăminte.
Ţi-am zis azi dimineaţă. ştiu ce vreau să fac în viaţă...
şi nu îmi trebuiesc exerciţii la matematică pentru asta.
Ambiţia fără cunoştinţe...
e ca o barcă pe uscat.
Las-o baltă. Am plecat.
Vrei să mă laşi în pace? Nu îmi mai spune atât ce să fac.
Nu încerc să îţi zic nimic. Încerc să te învăţ câte ceva.
Să mă înveţi? Uită-te la tine Nici măcar nu vorbeşti corect engleza.
- Îmi pare rău. Ai păţit ceva? - N-am păţit nimic.
- Eşti în regulă? Îmi pare foarte rău.
Omule, a răsărit de nicăieri. Nici măcar nu am văzut-o.
- Nu eşti rănită? - Am zis că n-am nimic.
- Hei. Îmi pare foarte rău. Omule, îmi pare foarte rău.
Trebuie doar să livrez pizza asta mai jos pe strada asta. şeful e cu ochii pe mine.
şi am probleme cu... Trebuie să plec. Îmi pare foarte rău.
Eşti sigură că n-ai păţit nimic? Trebuie să plec. Îmi pare foarte rău.
Haide. Dă-i drumul. Fă ceea ce face şi bunică-mea.
Spune-mi că am făcut o altă greşeală.
"Julie, eşti aşa de neatentă. Julie, iar ţi-ai pierdut cumpătul."
Julie-san, Miyagi nu trebuie să zică nimic.
Te descurci foarte bine, mulţumesc.
Nu o să îmi zici nimic?
Am o mică întrebare. Unde ai învăţat asta?
Ce să învăţ?
Să sari în poziţia tigrului, când era să te lovească maşina.
Ei nu te învaţă asemenea lucruri la sala de gimnastică.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Pur şi simplu am reacţionat.
Tatăl meu m-a învăţat karate când eram mic.
Obişnuiam să exersăm în fiecare seară după ce veneam de la şcoală.
Credeam că e doar un joc.
Bunicul tău...
l-a salvat pe Miyagi de la moarte...
cu mult timp în urmă.
Pe timpul războiului.
Aşa că Miyagi a încercat să-i mulţumească
învătându-l karate.
Îi plăcea la nebunie karate.
El l-a învăţat pe tatăl tău.
Tatăl tău te-a învăţat pe tine.
şi apoi ei au murit.
Toată lumea a murit.
Miyagi înţelege.
Miyagi a avut şi el părinţi odată.
Furia nu îi aduce înapoi.
Mama mea era o femeie foarte frumoasă.
De câte ori o urmăream cum se îmbrăca pentru vreo petrecere...
mă gândeam că arată ca o prinţesă din poveşti.
Tatăl meu a iubit-o.
Era înţelept, glumeţ şi binevoitor.
Nu e corect că au fost omorâţi.
Nu a fost corect.
Moartea nu e corectă cu nimeni...
dar totuşi trebuie să ne continuăm viaţa.
Îi vedeam aşa de clar în mintea mea...
aşa de optimişti.
Acum tot ce mai am sunt aceste fotografii.
Julie-san, părinţii ţi-au lăsat...
mult mai decât aceste fotografii.
Ţi-au lăsat o moştenire valoroasă.
- Ce moştenire? - Karate.
Ce e aşa de special la asta?
Karate aici.
Dar, acum eşti prea tânără ca să înţelegi...
adevărata valoare a karate-ului.
Măcar o dată aş vrea să îmi dai un răspuns care să îl pot pricepe.
Răspunsul este important...
doar când pui întrebarea adecvată.
Exact despre asta vorbeam.
Cum se face că fardurile mele sunt împrăştiate prin toată baia?
Prea multe farduri.
Ce?
Baia are prea multe farduri.
Ce vrei să spui cu asta "prea multe farduri"?
Nu există aşa ceva, prea multe farduri.
Julie-san, devine o problemă când...
Problema sunt dinţii mei.
De-abia acum am observat. Nu se potrivesc cu nasul meu.
Dinţii sunt în regulă. Nasul e în regulă.
Totul se potriveşte perfect.
M-am gândit la acest karate care m-a învăţat tatăl meu.
Crezi că aş mai putea să o fac? Nu sunt îndeajuns de puternică.
Poţi fi puternică pe mai multe planuri, Julie-san.
Ei bine, mă gândeam că ai putea să îmi dai câteva lecţii...
astfel încât, dacă băieţii lui Dugan
încearcă să se dea la mine, să îmi pot purta singură de grijă.
Vrei să înveţi? Îl plăteşti pe Miyagi?
Să te plătesc? Cu ce? Sunt falită.
Miyagi te învaţă o lecţie de karate dacă îţi faci patru teme.
- Nici vorbă. - Nici vorbă, atunci nu te învăţ.
Bine.
Două teme la matematică pentru o lecţie.
Două teme la matematică şi una la istorie.
Bine, s-a făcut.
Să începem chiar acum.
Bun. Mai întâi lustruim maşina.
Cu mâna asta spălăm, cu mâna asta facem lustrul. Vezi?
Las-o baltă! Nu lustruiesc maşina nimănui.
Mai întâi lustruim maşina, după aia aranjăm motorul.
Acest nou tip de karate. Foarte distractiv.
Distractiv? La Mall este distractiv.
Dacă ai bani de benzină du-te la Mall.
Ţi-am zis, sunt falită.
Atunci nu ai de ce să mergi la Mall.
ştii ceva? Nu cred că ştii ceva despre fete.
Miyagi are multe de învăţat despre fete.
Cu băieţii e mai uşor.
Dar totuşi vreau să merg la Mall.
Dar mă gândeam că ai putea să îmi împrumuţi ceva bani.
Nu ai nevoie să împrumuţi bani.
Familia de vis-a-vis are 3 băieţei, au nevoie de o dădacă.
Miyagi le-a zis că ai fi foarte încântată să le fii dădacă.
Bună. Sunt Julie.
Da!
- Ce faci acolo? - Miyagi şi-a dat seama...
copiii nu au destule jucării, aşa că a adus mai multe.
Minge de rugby, disc zburător.
Toate lucrurile frumoase. Să te distrezi doar.
"Să mă distrez"? Domnule Miyagi, ei nu au nevoie de mai multe jucării.
Au nevoie de trei cămăşi de forţă.
Soarele este cald, iarba este verde.
Ce?
Dacă astăzi Julie-san se enervează...
Trebuie doar să repeţi cuvintele astea.
Trage aer în piept, pe nas şi zi...
Soarele este cald, iarba este verde.
Totul merge ca pe roate.
Soarele este cald, iarba este verde.
Prinde-o! Haide!
- Mişcă! Fugi! - Te-am prins.
Să ne tirăm de aici.
Ai plănuit asta tot timpul.
Îngrijirea copiilor este uneori un bun exerciţiu
pentru discipolii de karate, Julie-san.
Ei bine, când o să învăţ să sparg cărămizi şi chestii de genul ăsta?
De ce să spargi cărămizi? Ce ţi-au făcut cărămizile?
Karate nu te învaţă cum să cucereşti furia, Julie-san.
- Ai înţeles? - Da.
Julie Pierce... ştiam eu. Poliţia zice că era o fată. Să mergem.
Julie, ce se întâmplă? Cauţi să fii educată?
- Surpriză. - Unde te duci, Julie?
- Poate şi-a uitat ceva în dulap. - Lasă-mă în pace.
E arţăgoasă.
Prinde-o!
Nu ai pe unde să fugi, Julie.
Ştiu că eşti aici, Julie.
Haide, Julie. Nu-s chiar aşa rău.
Vreau să stăm de vorbă doar.
Hai să fim prieteni, Julie.
Sper că nu te-am speriat, Julie.
Nu am vrut.
Vreau să văd dacă putem să rezolvăm neînţelegerile dintre noi.
Chiar nu îmi place McGowen.
Speram să putem...
vorbi despre asta puţin.
Ar trebui să mă laşi să te duc...
Este foarte drăguţă în lumina lunii, dar asta este foarte frumos.
Lasă-mă!
Uneori îmi place să fie mai diferit. Unde te duci, Julie?
Prinde-o!
Haideţi băieţi, mişcaţi-vă!
Nu o lăsaţi să iasă din curte!
- Venim Julie! - Prinde-o!
Nu o lăsa să plece. Deschide poarta.
Ne vedem la docuri. Nu uita, că avem întâlnire.
Domnule ofiţer, cât mă bucur că sunteţi aici.
Deci, ce faci la şcoală la ora asta Julie-san, studiezi?
Încercam să îl hrănesc pe Angel.
Angel. Mai degrabă te comporţi ca un înger.
Angel este un şoim, domnule Miyagi.
- şoim? - Da.
E o poveste lungă.
Miyagi este pregătit să asculte o poveste lungă.
Intră în maşină, te rog.
Eşti supărat pe mine, nu?
Julie-san, încearcă să protejeze şoimul, este bine, e bun asta.
Dar trebuia să îi fi zis lui Miyagi.
Dugan a vorbit cu directorul. M-au suspendat pentru două săptămâni.
Acum nu voi mai reuşi să recuperez din urmă.
Poate ar trebui să o las baltă cu şcoala...
să uit de viaţă...
De ce nu pot să mă încui în camera mea şi să ascult muzica toată ziua?
Nu, te rog.
Nu face bine la urechile lui Miyagi.
Ai vreo idee mai bună?
Mîine o să mergem într-un loc deosebit.
Vizităm un vechi prieten de-al lui Miyagi.
- Bună, Eric. - Ce faci pe aici?
S-a întâmplat ceva la şcoală şi am fost suspendată pentu ceva vreme.
O să plecăm din oraş pentru câteva săptămâni. Vrei să hrăneşti tu şoimul?
Pentru ce ai fost suspendată?
E o poveste lungă. O să îţi povestesc altă dată.
Poţi să ai grijă tu de şoim?
Da, nici o problemă.
Bun. Mănâncă numai carne crudă şi să ai grijă să aibă sticla cu apă plină.
Ei bine, o să îmi fie dor de tine.
O să îmi duci dorul?
Poate.
Poate? Nu accept niciun -poate- astăzi.
Eric, ai grijă.
Vreau un răspuns. O să îţi fie dor de mine?
- Nu şi dacă o să îţi rupi piciorul. - Nu e răspunsul pe care vreau să îl aud.
Vreau un răspuns.
- Da. - Ce?
Da, o să îţi duc dorul.
Pa.
Julie-san, ia 5 galoane benzină normal premium...
şi nişte batoane de ciocolată cu migdale.
Bine.
- Bună. - Ce mai faceţi?
Îmi daţi vă rog 5 galoane de benzină
şi câteva batoane cu ciocolată cu migdale, vă rog?
- Ted, ce faci? - Nu fac nimic.
Hei, cuţu.
Frumos căţel.
Foarte frumos căţel.
Cum aţi făcut asta domnule Miyagi? Câinele ăla era cât pe ce să mă atace.
- Totul e posibil dacă nu-ţi e frică. - Aş fi vrut să am curajul tău.
Aş fi vrut un baton de ciocolată cu migdale.
Le-am luat.
Ce naiba crezi că faci? Uită-te la câinele meu.
L-ai transformat într-un adevărat laş.
Uneori animalele au mai mult bun simţ decât oamenii.
Da? Ai grijă ce vorbeşti moşule.
- Haide, să o ştergem de aici. - Nu pleci nicăieri până nu zic eu.
Hei, lasă fata în pace.
- Ai grijă, Ted. - Ce vrei să faci moşulică? Să mă baţi?
Bătaia nu e bună.
Cineva e rănit întotdeauna.
Aşa e. Sunt perfect de acord.
A fost extraordinar, domnule Miyagi.
Nu, nu a fost extraordinar.
Miyagi întotdeauna caută modalităţi să nu se bată.
Miyagi urăşte bătaia. A fost un caz nefericit.
"Nefericit"? Haide.
Nu te bucuri că le-ai dat o mamă de bătaie bădăranilor ăia?
Nu vreau să lovesc nimic.
A fost un caz nefericit că cururile lor au fost legate de un creier aşa mic.
şi acum ce?
Acum aşteptăm.
Îmi pare rău.
M-au trezit ăştia cu bătutul lor în căldarea aia.
Credeam că o să luăm micul dejun.
Pământul către Miyagi.
Răspundeţi, domnule Miyagi.
Bună dimineaţa, Julie-san.
Grădina de pietricele este un loc foarte sacru.
E un exemplu de pace interioară.
Nisipul reprezintă oceanul.
Marea stâncă, Japonia.
Stânca mică, Okinawa.
- Unde s-a născut Miyagi. - Ce?
Aşa, pot să vizitez Japonia.
- Ce? Grăbeşte-te, urcă-te pe stânca mare.
Ei bine, sunt în Japonia.
Mai bine îmi luam un televizor pentru cât voi sta pe aici.
Nu, nu, nu. Fără televizor.
Mai întâi simulează o lovitură în adversar.
Roteşte şoldul, întoarce-te,
simulează o lovitură din întoarcere şi aterizează pe Okinawa.
- Sună cam greu. - Încearcă.
Asta-i imposibil.
Orice încerci la început pare imposibil dar trebuie să încerci. Fă-o din nou.
E vreo şmecherie cu chestia asta... sau ceva de care nu m-am prins încă?
- Roagă-te. - Să mă rog?
Mişto. Foarte înţelept. Mi-ai fost de mare ajutor.
Foarte bine, Julie-san. Încearcă din nou.
Când fetiţa creşte mare...
părinţii tot timpul zic... "Fii cuminte...
îmbracă-te cu rochii drăguţe şi nu te bate."
Apoi, când aceeaşi fetiţă creşte şi mai mare
când ajunge într-o situaţie periculoasă, ea ezita.
Deci când e bine? Vreau să zic, când vei şti...
Când vei avea tot respectul pentru sine...
respect pentru ceilalţi, răspunsul va veni de la sine.
Ce ar trebui să facem aici? Să aşezăm fân?
Julie-san trebuie să înveţe să stea tot timpul în alertă.
Trebuie să ştie tot timpul de unde vine pericolul.
- Bine, sunt în alertă. - Deschide ochii.
Ochii îmi sunt deschişi. Ce ar trebui să fac?
Concentrează-te, Julie-san.
Vai, ce foame am, aş putea să mănânc un porc întreg...
Ce?
Care-i problema?
Cu ce am greşit?
Julie-san a încercat să ucidă cârcălacul.
Ce? De parcă nu ai mai încercat niciodată să omori un cârcălac.
Călugării aici cred că...
acţiunea negativă cauzează suferinţă şi durere.
Aşadar, între pereţii mănăstirii...
nimic nu este ucis.
Ei bine, asta e o regulă stupidă.
Unde te duci?
Este stupid când gâstile vecine...
se ucid între ei fărănici un motiv...
Este stupid când ţările se războiesc intre ele...
Nu e stupid să respecţi toate vietăţile.
Da, pun pariu că ai omorât măcar un cârcălac.
Miyagi nu trăieşte în mănăştire, Julie-san...
dar totuşi respectă toate vieţuitoarele.
Atenţiune!
De când am ieşit din armată...
am învăţat un singur lucru.
Când te angajezi într-o luptă, trebuie să fii puternic.
Eric McGowen?
- Da. - Privirea înainte.
Mama dumneavoastră la telefon.
N-ai terminat încă aici. Nu pleci de aici până nu zic eu.
Dacă pleci acum, atunci poţi să îţi iei adio de la recomandarea...
pentru Air Force Academy.
Asta o să fie totul. O să sfârşeşti vânzând burgeri tot restul vieţii.
- Mamă, ce s-a întâmplat? - Eric, eu sunt Julie.
Julie. Cum merge treaba?
Îmi pare rău că te sun la şcoală dar în locul în care sunt nu există telefon.
Am vrut să mă asigur că Angel este bine.
Este singură. Cred că îi este dor de tine.
Sper că acest telefon nu îţi va cauza prea mari probleme.
- Deci când o să te întorci? - Nu ştiu.
Ei bine, ar fi bine să te grăbeşti.
Ne mai vedem.
Îmi pare rău că am încercat să omor cîrcălacul. Uite.
Bun.
Data asta nu voi mai fi luată prin surprindere.
Îmi pare bine să aud asta, Julie-san.
Eşti aici. Ştiu că da.
- Fii pe fază, Julie-san. - Sunt în totalitate.
- Eşti gata să te aperi? - Nu e nicio problemă.
Bun.
Atunci fă-o legată la ochi.
Haide. Cum vrei să mă feresc de un atac dacă nu văd?
O să trebuiască să îţi foloseşti urechile, nasul, pielea, picioarele.
Învaţă să îţi foloseşti toate simţurile.
Am reuşit! Am fost concentrată. Concentrată la maxim.
Trebuie să îţi foloseşti mai bine simţurile, Julie-san.
Îmi pare foarte rău. Am crezut că voi dormiţi.
Plec de aici. O să ies de aici imediat.
Îmi pare rău. Îmi pare rău, domnule Miyagi.
Ce se întâmplă?
Nimic.
Doar nişte călugări care se distrează.
Credeam că ei trebuie să fie conducători spirituali.
Să nu ai încredere niciodată într-un lider spiritual care nu ştie să danseze.
Domnule Miyagi, nu pot să fac asta. Am încercat de o mie de ori.
Ţi-aminteşti ce am zis prima oară când am încercat asta?
Să mă rog?
Ca să te rogi trebuie să te aşezi pe un genunchi înainte de a lovi.
Da! Da!
Am reuşit!
Felicitări, Julie-san!
"Felicitări"? Asta-i tot ce poţi să zici, felicitări?
- Nu primesc o centură sau ceva. - Cumperi centura de la Mall.
Vreau să zic o centură de karate... centura maro, centura neagră.
- La ce bun o centură? - Ca să ştie toată lumea că sunt bună.
Tu ştii că eşti bună. Asta-i cel mai important.
Haide. Până şi Elvis Presley are centura neagră.
Împrumut-o de la el data viitoare când o să îl vezi.
Spală, lustruieşte.
Foarte bine, Julie-san.
Uite o pată.
Asta se cheamă kata de picioare.
Lucru de picioare. Asta-i!
Încă o dată!
Mîine mergem acasă.
E timpul să te întorci la şcoală.
Da, ştiu.
Aş fi vrut ca călugării să ia cina cu noi. Mi-ar fi plăcut să îmi iau la revedere.
Călugării au descoperit ceva la Julie-san.
Cred că vor să îţi zică ceva. Haide.
Bine, mărturisesc. Am ucis un păianjen în dormitor, dar a fost un accident.
Chiar l-am îngropat şi am zis o mică rugăciune.
La Mulţi Ani!
La Mulţi Ani, dragă Julie-san.
La Mulţi Ani! - Asta-i nemaipomenit.
Este primul tort pe care o să îl mănânc cu beţele.
Suflă în lumânări şi pune-ţi o dorinţă.
Poate o să ţi se îndeplinească.
Călugării sunt de acord...
să îi dea lui Julie-san o dorinţă şi un dar.
Ei bine, dorinţa mea a fost ca voi să veniţi să ne vizitaţi în Boston.
Asta este foarte dificil.
Nu am mai părăsit mănăstirea de foarte mulţi ani.
Dorinţă împlinită.
Acum să primeşti darul.
Darul tău este demonstraţia trasul cu arcul lui Zen.
şi unde-i ţinta?
Te uiţi la ea.
Cum?
Abbot va trage o săgeată,
nu pentru puncte.
Dacă ne concentrăm îndeajuns de bine...
totul este posibil.
Miyagi s-a oferit voluntar pentru această onoare.
Mersi pentru săgeată.
Bună, Julie!
Bună dimineaţa Julie! Bine te-ai întors.
Bună dimineaţa domnule Wilkes.
Uite, îmi pare rău pentru ceea ce s-a întâmplat.
Ei bine, cred că ai învăţat ceva din asta.
Ambitita fără cunoştinţe este ca o barcă pe uscat.
Nu prea înţeleg răspunsul tău.
Răspunsul este important doar atunci când pui întrebarea potrivită.
- Bună, Eric. - Cum o mai duci?
Foarte bine. Tu?
Doar bine. Bine ai venit înapoi.
Mersi.
Aşa, spune-mi şi mie... unde ai fost?
Nu pot să îţi zic.
- Cum adică, nu poţi să îmi zici. - Nu m-ai crede niciodată.
Hei, nu am ajuns încă să o văd pe Angel. Ce mai face?
- E bine. O duce bine. - Chiar?
- Da. Noi îi suntem cei mai buni prieteni. - Chiar?
- Vrei lapte? - Mersi.
Iată cine s-a întors la şcoală.
Se pare că Ned şi prietenii lui sunt încă furioşi pe mine.
Da, ei bine, nu eşti singura pe care ei sunt furioşi.
- Am ieşit din grupul lui Dugan. - Ce ai făcut?
Haide. O să îţi povestesc.
Aşa, spune-mi despre Air Force Academy.
Credeam că Dugan te poate ajuta să intri acolo.
Nu am nevoie de Dugan. Pot să o fac şi de unul singur.
Dă ordine la oameni de prea mult timp, i s-a înceţoşat mintea.
Aş vrea să fiu ca Angel.
Nu vreau să fiu cineva...
Unde este?
Era aici ieri. Am hrănit-o.
Avea o aripă ruptă.
- Nu putea să zboare. - Nu ştiu.
Care-i treaba, Julie?
- Ţi-ai pierdut păsărica Julie? - Ce ai făcut cu ea?
Aia care nu putea să zboare.
Cred că şi-a văzut sfârşitul în Dumpster.
Te crezi cumva vreun tip tare?
- Mai tare decât tine. - Opreşte-te, Eric.
- Da? - Nu! Eric!
- Unde-i şoimul? - Am chemat protecţia animalelor, McGowen.
A venit un om, şi a pus-o într-o cuşcă.
- Opreşte-te. - Pun pariu că o s-o omoare.
şi apoi o s-o mănânce.
Da!
- Eric, opreşte-te. - Haide omule!
Opreşte-te Eric. Lasă-l în pace.
Nu am terminat încă cu tine, McGowen.
Într-un fel sau altul...
o să terminăm treaba asta.
Bună, Angel. Cum te-au tratat acolo?
Angel e gata să zboare.
Asta-i imposibil, domnule Miyagi. Are o aripă ruptă.
Încearcă. Să vedem ce se întâmplă.
Nimic nu are să se întâmple.
Angel hotărăşte, nu Julie-san.
Haide.
Ţi-am zis, domnule Miyagi că nu poate să zboare. Are o aripă ruptă.
Nu ştim încă sigur asta.
Acum lasă vântul să atingă pasărea.
Poate dacă ai încredere...
Angel va avea şi ea încredere.
Acum dă-i drumul.
Bine. Zboară, Angel.
Care-i problema, Angel? Eşti liberă. Fugi. Zboară.
Uneori când trăieşti în cuşcă prea mult timp...
toată lumea ţi se pare a fi un loc imens.
Eşti zdravănă, Angel.
Ştiu că poţi.
Zboară, zboară în libertate.
Ai vindecat-o domnule Miyagi.
Nu. Angel s-a vindecat singură.
Dar credinţa ta i-a dat curajul să zboare.
Haide. Să mergem.
Chiar o să îi simt lipsa.
Obişnuiam să vorbesc mult cu ea. Îi ziceam toate celea.
Eşti norocoasă că o ai pe Angel cu care să vorbeşti.
Ea nu poate să îţi răspundă.
Poate acum vei vorbi cu Miyagi
sau cu prietenul tău, Eric.
M-a invitat la balul seniorilor. Nu am ştiut ce să zic.
Care-i problema? Nu-ţi place băiatul?
Ba da, îmi place...
dar e un serată oficială şi nu am o rochie.
Chiar dacă aş merge, nu m-aş putea descurca.
Ce se întâmplă dacă or să înceapă să danseze vals de modă veche sau altceva?
Nu ştiu să dansez vals.
Totul e posibil, Julie-san.
Trebuie să recunosc totuşi, ca mi-a plăcut că m-a invitat.
Pot să vă ajut domnule?
O, da.
Vreţi să cumpăraţi o rochie?
Pentru o serată foarte importantă.
Bineînţeles, după cum bine vedeţi avem toate stilurile de rochii.
V-ar plăcea un model A sau v-ar plăcea mai lungă?
Aţi dori o rochie să lase umerii descoperiţi?
Miyagi îi plac toate, dar rochia nu este pentru mine.
Rochia pentru o adolescentă.
Bineînţeles, ce gen de fată este? Ţine pasul cu moda...
sau este conservatoare?
Putem să vă oferim o rochie de mătase sau o mătase originală din China.
Fata loveşte bine cu piciorul
dar trebuie să mai lucreze la blocajul cu mîna.
Da, asta îmi este de mare ajutor.
Este înaltă?
Nici prea înaltă, nici prea scundă.
Nu e grasă.
Nu e nici slabă.
Cam aşa.
Bună, domnule Miyagi.
Ce faceţi?
Astăzi o să facem exerciţii de karate în casă.
Aici în cameră?
Pregătită?
Bineînţeles.
Astăzi Miyagi te va învăţa o nouă kata.
Bine?
Mai întâi, întinde piciorul stâng şi pumnul drept.
Bine.
- Apoi urmează Julie-san. - Bine.
Pas lateral, loveşte.
Loveşte, pas lateral.
Uneşte picioarele.
De data asta Miyagi se mişcă, tu contrezi.
Hai.
Amândouă picioarele.
Lateral.
Încă o dată.
Drept.
- Contrează. - Bine.
Amândouă picioarele. Un minut doar.
Hai.
1,2,3 1,2,3.
Nu pot să cred. Dansez.
Unde ai învăţat asta?
Miyagi a inventat o nouă kata se numeşte "Valsul Karate"
De fapt bunicul lui Julie-san a învăţat.
Când eram în al doilea război mondial, în Franţa.
El a zis lui Miyagi. "Poţi să dansezi
Poţi să lupţi, poţi să dansezi ai un joc bun de picioare"
Totuşi nu ştiu ce o să port la balul ăsta.
O, da. Miyagi a uitat ceva.
Tu stai şi exersează. Mă întorc imediat.
Un cadou întârziat pentru ziua ta, de la Miyagi.
O, e foarte frumoasă.
Miyagi vrea ca tu să mergi să dansezi.
De unde aţi ştiut mărimea mea?
Asta a fost partea cea mai dificilă.
Păcat că nu aţi avut o fiică, domnule Miyagi.
Aţi fi fost un părinte extraordinar.
Mulţumesc.
1 minut.
Ca un nou părinte, îmi acordaţi acest dans?
Aşa, îl suni pe Eric şi îi zici că mergem la bal.
Ce vrei să spui că "noi"?
Miyagi conduce maşina.
Domnule Miyagi, lucrurile nu prea funcţionează în felul ăsta.
Bine, atunci Miyagi rămâne acasă şi aşteaptă ca un părinte îngrijorat.
Bine.
Haide.
Eu sunt Eric. Am venit după Julie Pierce.
Sunt Eric McGowen.
O, da. Încântat să te cunosc. Eu sunt Miyagi.
O iau pe Julie la bal în seara asta.
O, da. Bineînţeles...
să o aduci înapoi până la ora 10.
ştiţi, balul ţine până la miezul nopţii.
Aş putea să o aduc acasă pe la ora 1?
Ce vrei să faci în ora asta?
Ei bine...
Trateaz-o cu respect.
Bine.
Trateaz-o cu respect în ora asta.
Bun.
Prietenul Eric e aici.
Poţi să intri, domnule Miyagi.
Aş vrea ca părinţii mei să poată vedea asta.
Părinţii tăi te urmăresc.
Încă îmi amintesc ce mi-aţi zis la mănăstire...
că trebuie să îi păstrez în sufletul meu.
E un mod de a iubi pe cineva chiar dacă nu e lângă tine.
Părinţii sunt foarte mândri...
ca şi Miyagi...
foarte fericit.
O, Julie-san, în seara asta eşti o domnişoară foarte frumoasă.
Du-te.
Distrează-te la bal.
Poate că şi Miyagi o să sărbătorească.
O să îi ia pe călugări la plimbare prin oraş.
Ne vedem mai târziu, băieţi.
- Cine sunt oamenii ăia? - Nişte prieteni.
- Îmi plac. - Şi mie îmi plac.
Ai o rochie foarte frumoasă.
Ar fi mai bine să fii atent la drum, Eric.
Ştii, pari a fi tu, dar nu pari a fi tu.
- Sens unic. - Eşti aşa de frumoasă.
Eşti pe contra-sens Eric!
Chiar vrei să faci asta?
"Boston Bowl"
Să nu cumva să atingi bila asta. Bila asta m-a costat o grămadă de bani.
Îmi pare rău. Nu înţeleg engleza.
Uite, nu vorbi.
Care-i problema?
Nu respira, nu te mişca. Nu vreau să îmi distragi atenţia.
Poate vrei să facem o mică întrecere.
Să zicem, un dolar punctul?
Staţi un minut.
Îi crezi pe oamenii ăştia? O să fie o nimica toată.
Întrecerea poate să înceapă.
De ce îşi ţin ochii închişi?
Se numeşte Zen bowling.
Nu trebuie să vadă popicele, trebuie doar să se gândească la ţintă.
- Ce faci? - Nimic.
Îmi pare rău.
Pentu ce îţi pare rău?
Pentru că te-am băgat în belea cu Ned şi cu prietenii lui.
Meriţi...
Da!
Uite!
Ajută-mă să îl dau jos.
Eşti în regulă?
- M-am lovit la braţ. - Da?
A cui a fost ideea?
A lui Ned. Dugan a zis că va fi totul în regulă.
Lasă-l în pace, McGowen.
Un lucru foarte inteligent, Ned. Cred că ai reuşit să îi rupi braţul.
Cel puţin el a avut curajul să o facă.
De ce nu îţi vezi de treaba ta?
- Eşti în regulă, nu? - Da.
- Tipii ăia sunt nişte idioţi. - Uite-ne aici, McGowen.
- O, da? - Nu te bate!
Ticălosul.
McGowen tocmai m-a provocat.
Nu îl las să scape aşa uşor.
Absolut.
Nimic din toate astea nu s-ar fi întâmplat dacă nu eram eu.
Ce? Ce vorbeşti tu acolo?
Hei, ascultă. Îmi pare bine că s-a întâmplat.
Uită de Dugan. Nu mai am nevoie de el.
O să îmi conduc viaţa după cum vreau eu.
Uneori asta este cam dificil.
Nu şi când sunt cu tine.
Deci, domnul Miyagi te învaţă karate?
- Da, puţin. - Da?
Şi, dacă o să încerc să te sărut o să foloseşti ce te-a învăţat?
- Soarele este cald, iarba este verde. - Ce?
Nimic.
Ce a fost asta?
Să mergem, McGowen.
Eşti în regulă?
Ne vedem la docuri McGowen...
dacă eşti îndeajuns de curajos ca să vii.
- Ai păţit ceva? Uită-te la asta. - Da. Să chemăm poliţia.
De ce? Îi chemăm degeaba. Or să nege totul.
- Ce vrei să facem? - Nu facem nimic.
Mă duc să stabilesc lucrurile astea o dată pentru totdeauna.
- Unde-ţi sunt tovarăşii, Ned? - Nu credeam că ai să vii.
Da?
E unu la unu.
Unu la unu, omule. Acum o să te învăţ cum să te baţi.
Vrei o bucată din mine? Acum e momentul.
Haide.
Îţi aminteşti arena toreadorilor, McGowen?
Din câte am văzut, nu prea ţi-a păsat de exerciţiul ăla particular.
Poate că acum îmi vei acorda mai multă atenţie.
Am o bucată din tine, nu?
Da, ai. Acum e timpul răzbunării.
Ei bine, fiule acum ai muşcat mai mult decât poţi să mesteci.
- Lasă-mi-l mie, Ned. - Nu acum, Charlie.
Suntem o echipă. O să o facem împreună.
- Haide! Haide! - Aprinde-o.
Haide. McGowen. Să mergem.
Haide, Eric.
Ridică-l.
Nici măcar nu am început McGowen. Haide.
M-ai vrut McGowen. Ai vrut o bucată din mine, nu?
- Ei bine, acum o ai. - Ridică-te.
Nu eşti chiar aşa tare. Haide.
Vino aici! Vino aici.
Nu o să renunţi. Haide, laşule.
O, haide McGowen. Credeam că eşti mai dur de atât, colega.
Mai sus. Vreau să îl văd la ochi.
- Mersi că ai venit, McGowen. - Oricând.
Ridică-l.
Vino aici. Vino aici.
Termină-l.
La ce vă uitaţi?
Pentru ce credeţi că v-am antrenat?
Ned, loveşte-l.
Fă-o!
- Dugan, e la pământ. - Ridică-l.
- Fă-o. - Te rog.
Ce?
- Dispari de aici. - Haide.
Haide. Am chemat poliţia.
McGowen conducea cu viteza maşina. Evident că a avut un mic accident.
Asta-i o minciună.
Nu e niciun accident când se luptă cinci contra la unu.
Ned ar fi putut să îl bată pe McGowen cu mâinile la spate.
Haide. Să mergem.
- Julie... - Ce?
Ce, faci mişto de mine?
- Lasă-mă să mă bat cu el. - Vrei să te baţi cu mine?
Julie-san, fără bătaie.
- Te rog. - Colonele, vrea să se bată cu mine.
Ca să mă pot respecta pe sine. Trebuie să fac asta.
Domnule Miyagi spune-i te rog că o să se rănească.
Julie-san are dreptate.
Acum e momentul.
Ţine minte: Adevărata forţă vine din interior.
Dacă o s-o faci...
trebuie să o scoţi din joc.
Mă înţelegi?
- Da, domnule. - Bine.
Băieţi, asta este foarte jenant.
Da bine.
Loveşte-mă cât poţi de tare.
Stăpâneşte-te.
Foloseşte-ţi puterea.
Asta a fost tare, Julie. Chiar că a fost.
Opreşte.
Dar nu îndeajuns de tare.
Haide!
Concentrează-te, Julie-san.
Peste tot, Julie-san. Mergem.
Despre ce vorbeşti?
Războiul nu s-a terminat pentru că am pierdut o bătălie.
- Charlie o să se bată cu ea. - Nu, domnule.
- Haide Charlie! Am zis să te baţi cu ea. - Nu domnule! Ce faceţi? Nu!
Eşti nebun omule.
- Morgan bate-te cu ea. - Colonele s-a terminat.
Ned, ridică-te şi termină treaba.
Am zis să te ridici şi să îţi termini treaba.
- Nu mai vreau. - Ce?
E de-ajuns.
Nu s-a terminat.
Atunci terminăm noi.
Bineînţeles.
O să îţi vin de hac.
Timpul ţi-a venit de hac.
Ai zis că ai toate răspunsurile, Colonele.
- Aţi fost formidabil - Nu chiar.
I-aţi tăbăcit fundul.
Julie-san de câte ori Miyagi trebuie să zică că bătaia nu e bună?
Ştiu. Întotdeauna cineva este rănit.
Domnule Miyagi, haide, recunoaşte.
I-am bătut.
Bătaia nu e bună.
Dar dacă trebuie să lupţi, atunci trebuie să învingi.
Aţi urmărit filmul UN ALT KARATE KID
Traducerea: Changi sync Š 20.10.2019
S F Â R Ş I T